Pokkers!
Fandens!
Hvis jeg må låne 100 franc, får De papirerne.
- Låne? Og aflever dem senere? - Jeg skider på gysser og billeder.
Nå ja. Fotografiet. Det er Dem, da De var lille.
9 år. 27 kilo.
Allerede dengang var De smuk.
Hvis jeg får det, er det nok med 10.000.
Okay.
- Hvad? Vil De gentage det? - Hvor og hvornår?
I metroen. I aften kl. 22. Passer det?
Anstreng Dem ikke. Har De papirerne?
- Var det nemt at finde? - Ingen problemer. Har De papirerne?
- Tak, jeg elsker det billede. - Papirerne!
De er hård ved mig. Jeg var glad for, at vi kunne mødes et roligt sted.
De tænker kun på papirerne og ødelægger alt.
Det er Dem, der har ødelagt alt. Skal De sprænge pengeskabe?
Jeg kan ikke lide pengeskabe.
Jeg kan ikke lide Deres humor.
Er det her humor? Vi sagde 10.000.
Gebyret er steget.
Tak, fordi De kom.
Mit kontor er uigenkendeligt. Bilen er i småstykker. Er det ikke nok?
Hvorfor inviterede De mig til festen?
- Jeg syntes, at De var... - Men det er jeg ikke mere?
Jeg holder af Dem, men De er uudholdelig.
De er smuk i kjolen og smykkerne.
Tak.
- Deres hår er stadig uglet. - Tal for Dem selv.
- Må jeg se Dem igen? - Det tror jeg ikke.
Det tror jeg.
Stands!
Fred!
Tag det roligt. Led derhenne!
Hvordan går det, monsieur Roland?
Giv mig bogen.
- Rulleren igen! - Ja, som sædvanlig.
- Han begår 11 forbrydelser om ugen. - Fører nu De statistik?
- Ja. - Er det det, De får løn for?
- Monsieur Roland... - Hent en kop kaffe i stedet for.
- Hvem arbejder i aften? - Batman og Robin.
De bedste.
- Godaften, kommissær. - Hej.
Hallo? Det er Fred.
Vækkede jeg dig?
- Undskyld. Jeg ville tale med Dem. - Det her er vanvittigt.
Hvad vil De have fra mig?
Se, hvad jeg kan klare? Se mig bryde sammen?
- Jeg vil bare snakke. Det er alt. - Klokken to om natten?
- Ja. - Værsgo.
- Hvad er dit fornavn? - Hélèna.
Hélèna.
Jeg elsker Dem.
- Var det ham? - Ja.
- Er der sket noget nyt? - Ja. Han siger, han elsker mig.
Er der nogen?
Hvem er De?
Fred.
- Hvad laver du der? - Ferie.
- Kør lidt langsommere. - Nej. Man kan ikke stoppe her.
Hvorfor?
Jeg kan ikke lide kvarteret her.
Vent på mig. Jeg orker ikke mere.
Hvordan kom du helt hertil?
Det var helt tilfældigt.
Farvel.
Ved du, hvordan man skiller sig af med den slags?
Du er ikke særlig diskret.
Hej, Gros Bill.
Hej.
Det er en kammerat.
Han har et lille problem. - Vis ham.
Han har mistet ham i den anden ende.
Det er de her muskler, du burde spænde.
I har det nok hygsomt her.
Ikke sandt?
Vis ham det nu.
Kom her.
Alle tiders, Gros Bill.
- Jeg er sulten. - Vil du også have noget?
- Hvad laver du her? - Ja, det må du nok spørge om.
- Kan jeg betro dig noget? - Nej, men gør det alligevel.
- Jeg skriver om metroen. - Selvfølgelig. Med håndjern på?
Ja. De forstyrrer ikke.
- Hvem er det på fotografiet? - Min kone.
Er du gift?
Nej, vi er forlovede.
Hvor skal du hen med de flasker?
Besøge en fyr, der har fødselsdag. Tager du med?
Jeg elsker fødselsdage.
- Du kom alligevel! - Må jeg tage en ven med?
Til lykke med fødselsdagen.
Hejsa, Gros Bill.
- Kender du ham? - Hold op!
- Du har talent. - Tak.
- Hvem er det der? - En reporter.
Jeg har en forsanger. En rigtig forsanger.
Jeg samler en gruppe med ham. Det her har han skrevet.
- Hvornår ringede han igen? - Klokken fire om morgnen.
- Sagde han intet om pengene? - Nej.
Han sagde, at han ville give Dem papirerne, men først se Dem. Alene.
Hvad laver De så her?
Hvordan kan man bo i sådant et hul?
Aldrig sol. Det er ikke særlig godt.
Det muntrer op med lidt lys, ikke?
Det her renser maven.
Hvad er det for noget tøj?
Lad os se, om du kan finde lykken.
Sådan kan du ikke se ud. Du ligner en turist.
- Mademoiselle? - Madame. Goddag.
Jeg vil gerne tale med kommissær... Gesberg.
- Om hvad? - Det er personligt.
Han er her ikke lige nu, men kommer nok tilbage.
- Vil De vente på hans kontor? - Ja tak.
- Er du allerede stået op? - Ja.
- Jakken klæder dig virkelig. - Synes du?
Jeg vil tale med dig om noget, som måske vil interessere dig.
Skal vi tale om det over en kop kaffe?
- Kaffe? - Nu vågner han!
Hver fredag aften, præcis kl. syv, kommer to vagter fra hovedkassen.
De tager metroen til næste station.
Så er det for sent at gøre noget. Men...
på perronen venter de altid et minut.
Så kan man stjæle den. Du plyndrer dem.
Tag tasken med sedler og stik af gennem tunnelen.
Det er let at finde ud. Jeg kender tunnelerne udenad.
Hvad synes du? Ville det ikke være noget?
Kan du holde op med det der et øjeblik?
- Har du en skyder? - Ja.
Må jeg se den.
Tre kugler?
Du er vel forsigtig?
Ved du, hvad det vil sige at sige: "Rører du dig, skyder jeg!"?
Rør dig ikke, siger jeg! Bliv der.
Både du og jeg er bange for, at skuddet går af.
Mine hænder sveder. Det ville være synd. Bedst at undgå det.
Det er noget lort at sige.
Hold op! Vi er trætte af dit trommeri.
Sikken stædig rad!
- Hvad er der? - Det er pigen, jeg stjal mappen fra.
- Hvorfor valgte du hende? - Jeg tager det, der kommer forbi.
Frøken?
Politichef? Han er steget i graderne.
Hvordan har den kære Lorenzini det?
Han er en ven af min mand. Jeg kender ham ikke.
Det skal De ikke være ked af. Hvorfor er De her?
Kommissær!
- Jeg skal lige se noget. - Så gør det.
Fortæl alt.
Denne vej.
Bliv her. Jeg henter nogen.
- Undskyld. - Hvad er der nu?
Monsieur Batman. Det handler om en tyverianmeldelse.
Rulleren? Jeg kommer.
Tag noget kaffe med på vejen!
- Kaffe, Madame? - Ja. Men bedre end den forrige.
Jeg har klaget over det i et halvt år. Kom så i gang!
Goddag.
Ja...
De skal udfylde denne formular.
Skriv efternavn og fornavn.
Skriv, hvad De havde i tasken, sådan cirka.
Her beskriver De, hvordan det gik til.
Og så skriv under her.
To kopier. Der er ikke mere karbonpapir.
Tror De, at jeg får mappen tilbage?
Om tasken ved jeg ikke. Men fyren -
- snupper vi en dag! Udfyld formularen. Jeg kommer snart.
Han ser sød ud.
Billedet blev taget under receptionen.
Jeg formoder, at han stadig er klædt sådan.
Skal vi lede efter ham?
Det er let at finde en mand i smoking i metroen.
Den er stor. Selv vi farer vild indimellem.
Giv mig Deres koordinater.
- De har ikke skrevet under. - Undskyld.
Så snart vi ved noget, hører I fra os.
Tak... Farvel.
Godaften.
Batman?
Hvis I fanger ham her, skal I komme med ham.
Batman her.
Hej chef, det er Batman.
"Yes."
Rulleren er lige foran mig. Hvad skal jeg gøre?
- Følg efter ham. - Tak, chef.
Kan du høre mig, Robin?
Jeg mangler folk. Forbindelsesgangen ved Vincennes.
Jeg skygger rulleren.
- Jeg sender Antoine og Gérard. - Find nogle andre!
Jeg har mistet kontakten.
Stands.
Nu har vi ham.
Spred jer.
Der bagved. Spred jer.
Pokkers!
- Han passerede forbi... - Pokkers!
Lort!
I mister ham ikke kun én gang, men to gange.
De er et skvat. Ynkelig!
En lille buket, frøken?
Vent på mig et par minutter.
Hvordan går det?
- Lad os tage en drink. - Jeg arbejder.
Et afslag vil fornærme mig.
Lad os være alene i fem minutter.
Der er aldrig noget, man kan åbne med.
Du er veludrustet, ser jeg.
Sikken flot habit. Hvad er det for en slags stof?
- Ræv. - Sjovt.
Den klæder dig godt. Rigtig størrelse, ikke?
Hvilken størrelse tror du, at han bruger?
En lille 42.
- Hvornår købte du sættet? - I morges.
- Er sælgeren stadig i området? - Aner det ikke. Er det vigtigt?
Tror du, jeg forlader kontoret for at bevæge benene?
- Hvad har han gjort? - Tåbeligheder. Vil du have detaljer?
Nej, jeg forsøger kun at få gang en i samtale.
Har du rullerens nye adresse?
- Har ikke set ham i en uge. - Skrædderens adresse?
Ham har jeg kun set én gang. Jeg kender ham ikke.
Det der er irriterende.
Den slags gør mig nervøs.
Jeg bliver vred over den mindste ting. Jeg kan endda blive ubehagelig.
Det sker, at jeg misbruger min magt. Er det ikke forfærdeligt?
Volden, der slumrer i os alle.
Den blinde vold. Ødelæggende.
Kun én ting kan berolige mig.
Jeg lader irritationen gå ud over den første den bedste.
Den første, der kommer i vejen for mig.
- Livet er hårdt? - Jeg kender ikke fyren.
Jeg så ham i morges, og han solgte sin habit.
Rulleren tager sig af ham.
- Og hvor er han? - Det ved jeg ikke.
Jeg mener det.
Jeg vil hjælpe Dem. Så meget jeg kan.
Det er godt.
Jeg skal nok forholde mig så roligt som muligt.
En til?
De skal betale nu, for jeg lukker.
- Undskyld. - Fandens!
- Kan De ikke se Dem for? - Jeg er virkelig ked af det.
De bløder ud af næsen.
- Hvad laver De her? - Jeg er faret vild.
Sover du på denne tid?
- Må jeg præsentere... hvad hed De? - Hélèna.
Fred.
Jeg hedder Jean-Louis.
- Vil De have lidt whisky? - Ja tak.
Hvad er Deres arbejde, Fred?
Jeg samler en musikgruppe.
Interessant.
Tak.
Jeg formoder, at De er forsangeren.
Jeg kan ikke synge.
Jeg var ude for en ulykke som lille.
En bilulykke.
Det var min far, som -
- væddede om, at han kunne køre under en lastbil med sin DS.
Han vandt.
Jeg lå fem timer på operationsbordet.
Fem måneder indlagt. Fem år uden at kunne sige et ord.
Ulykken skete på min femårs fødselsdag. Pudsigt, hvad?
Det er tallenes lov. Fem hele tiden.
Siden den dag har jeg elsket fødselsdage.
Jeg er skredet. Dine historier gør mig deprimeret.
Går De aldrig i biografen?
- Jo. - Hænderne op!
Jeg er glad for at møde Dem.
Også jeg. Hvor er papirerne?
- I min smoking. - Hvor er den?
Deroppe... hos en ven. Han har en musikforretning.
Tag dem på og læg armen rundt om kassen.
Er I besat af håndjern?
Du slipper fri, når jeg har papirerne.
Er vi nu dus?
Hélèna? Troede De på historien om ulykken?
Nej.
- Er det din forretning? - Ja.
- Det handler om Fred. - Fred?
Deres ven, som overlod smokingen til Dem.
Han har ikke efterladt noget.
- Tak, Gros Bill. - Stop nu de tosserier.
Det skal jeg nok.
Jeg forstår ingenting.
- Synes De, det er sjovt? - Nej, men...
Lad os få noget kaffe.
Jeg giver Dem tre sekunder. En...
Sikken elendighed.
Læg legetøjet. Den kan du ikke bruge her.
Man skyder ikke på en blomsterhandler.
Hvor ser De ud!
Har man set mage! Fedtpletter, oven i købet.
- Jeg skal nok få den vasket til Dem. - Nej tak.
Kender De Fred? Den blonde, som var der?
Han er en gammel ven. Vi har kendt hinanden i årevis.
Er han altid sådan?
- Hvad ved De om ham? - Praktisk talt ingenting.
Fantastisk. Ingen følelser, intet venskab.
En smule lidenskab. I forstår hinanden perfekt.
Blomster?
Hvad laver hun? Det her er ikke sandt!
Der er lukket. Af sted. Det er slut.
Gå hjem.
- Hvad laver du? - Jeg holder pigen med selskab.
- Du hugger min whisky. - Din dårlige whisky? Aldrig.
Er I færdige med at skændes?
Læg en i badekarret, til blomsterne. Selve blomsten skal være nedad.
Værsgo.
- Smut! Smut så! - Han er charmerende.
Jeg afleverer tasken, hvis De får problemer. Mademoiselle.
Mine herrer.
Den idiot drikker alt, hvad jeg har, så jeg ikke har noget at byde på.
Fortsætter det, flytter jeg.
Hvor kan man spise? Jeg er ved at dø af sult.
Hvad venter du på?
Hent mig i baren i lobbyen omkring kl. otte... ni.
Vi ses i morgen.
Mit billede har De allerede.
- Hvad er det, De har udtænkt? - Ikke noget.
Deres øjne har ændret farve.
Bryder De Dem ikke om det?
Nej.
Deres ansigt har ændret farve. Det stråler.
Man har svært ved at tro, at papirerne interesser Dem.
Det er måske mig, De er interesseret i.
Ja.
- Er det mig, De vil have? - Ja.
De får mig ikke.
Skal vi danse?
- Hvorfor er det Dem, jeg elsker? - Fordi jeg er så dejlig.
- Hvorfor elsker De ikke mig? - Fordi jeg ikke har kræfter til det.
- Er De doven? - Enormt.
- Hvem laver mad hos jer? - Kokkepigen.
- Hvem passer hjemmet? - Stuepigen.
Og kærligheden?
Tillader De?
- Hej! - Det var lige det, der manglede.
Hvem er hun?
Askepot.
Din Askepot har sådan en revolver i tasken.
Det er hendes tryllestav.
Goddag. En kaffe, tak.
Deres mand venter derovre.
De kunne ikke lade være, vel?
- Har du sovet godt? - Hvor skal jeg begynde?
Fra begyndelsen.
Jeg mødte en fyr.
- En lille croissant? Tærte? - Nej tak.
Vi har budding, men ingen spiser.
Jeg mødte ham foran huset.
Jeg havde købt ind til fødselsdagen, og han hjalp mig med pakkerne.
Han virkede flink. Jeg inviterede ham til fødselsdagsfesten.
Han sprænger pengeskabet på din fødselsdag.
Ja.
- Han afleverede indholdet. - Men ikke papirerne.
- Han har mistet dem. - Vi modtog det her i morges.
"50 MILLIONER I SMÅ SEDLER" -
- "HVIS DE VIL SE PAPIRERNE."
"INSTRUKSER FØLGER. FRED."
Er du så tilfreds?
Jeg er en fattig pige. En rig mand reddede mig ud af ghettoen.
Du kvæler mig med dine penge.
Du knuser mig. Jeg har brug for luft.
Jeg bedrog dig ikke i nat. Jeg havde ikke engang lyst til det.
Jeg så på fyrværkeri.
Det føles godt.
For jeg har fået nok af dit liv.
Af dine kneb og dine smil.
Jeg har endda fået nok af dine penge.
Hvorfor lader du dig ikke skille? Hvor meget skylder jeg?
Jean?
Tag dig af den unge mand. Og det hurtigt.
Vi skal til middag i aften. Vær klar kl. 20.
- Kunne du ikke smile lidt? - Så ville jeg bare kaste op.
Hvad foretrækker du?
- Hvad er det for frisure? - Mohikaner.
- Ugh! - Hvordan går det?
- Raymond, kom her. - Raymond!
Forretninger. De er så fin. Har De været ved Rivieraen?
Det var fornuftigt. I Paris har det regnet. Må jeg tage frakken?
- Fryser De? - Nej!
Men jeg bliver her ikke længe..
Hun sagde, at han er en bølle.
Jeg svarede rent instinktivt:
- Brigitte... - og jeg sagde: "Lille ven"...
"Du har måske fat i noget der."
- Hvilken klasse går De i nu? - Det er mit sidste år.
- Og dagen efter... - Stop!
Sig det til Deres nabo, for jeg vil skide på Deres vrøvl.
Elskede, hvad er der?
- Er der noget galt, madame Kerman? - Nej.
Jeg sagde til Deres kone, at jeg skider på hendes vrøvl.
- Sig undskyld. - Undskyld?
For hvad?
For at skulle holde hans kone ud i tre timer?
Byt plads med mig, så ser du, hvor sjovt vi har det.
Forlad bordet øjeblikkeligt.
Hr. direktør. Deres middag er værdiløs.
Deres skur er værdiløst, og jeg skider på jer alle sammen.
Godaften.
Jeg antager, at De venter på kommissæren.
Jeg ved ikke, om han kommer tilbage i aften.
Men de kan tale med mig. Jeg er hans højre arm.
- Kender De Quimper? - Ja.
- Og Saint-Raphael? - Ved Rivieraen, ja.
Jeg mistede mit pas på den strækning.
De tabte passet mellem Quimper og Saint-Raphaël?
Netop. Jeg ved, at det ikke er Deres område.
- Kommissæren talte pænt om Dem. - Jaså?
Det bliver ikke let.
Hvilken bil har De?
- Blomster? - Ser jeg ud til at ville købe?
Nej, men De ser ud til at vente på nogen.
Og jeg tror, De kan vente længe.
- Hvad koster Deres buketter? - 20 franc. Plus en lille calvados.
Alle tiders. René. En dobbelt calvados.
- Godaften. - Godaften, kommissær.
Damen har mistet sit pas mellem Quimper og Saint-Raphaël.
- Hun kørte bil, og... - To kaffe.
- Har De noget nyt? - Ja.
50 millioner. Sådan som prisen stiger, er det er bedst at betale nu.
Og de mænd, der er efter ham...
for at skyde ham. Som i en westernfilm.
Da De er sherif, ville det være bedst, hvis De fandt ham først.
Bedst for hvem?
For alle.
For hvis De ikke griber ind -
- bliver stationen en slagmark.
- Hvor mange er efter ham? - Cirka ti.
Med lidt held finder de ham ikke før i morgen.
De lukker om 20 minutter.
Det må vi håbe.
Op med jer, kujoner!
Spred jer.
Vi holder sammen.
Mine herrer. Her er Paul. Forsangeren.
Her er Jean-Claude på guitar.
Emile på slagtøj.
Trommeslageren. Siger ikke sit navn.
Hr. Saxofon.
Den ulidelige Erico, som er komponist og bassist.
Sæt dig ned.
Jeg har fundet hans skjulested. Se, hvad jeg fandt!
Han er der aldrig!
Det kan De ikke gøre!
Politimand. Håndjern. Fængsel.
Deres papirer, tak.
Deres papirer?
Forbandede lort!
- Afspær hele anden etage. - Robin her.
- Har De set nogen? - Ingen.
Det er okay.
Der er kun én tilbage.
Id-kontrol.
Gør jeres arbejde.
- Jeg så ikke trappetrinnet. - Jeg bliver vanvittig af dig.
Jagten er afsluttet.
Jeg bliver vanvittig. Sindssyg!
Hallo!
- Er han der? Paven. - Hvem?
Jeg ved ikke, hvor han er. Jeg har kun set kommissæren.
Fæhoved.
Batman. I har givet mig flotte rulleskøjter.
Nu har jeg to par. Jeg ender som rulleskøjte-stjerne.
Har du læst brevene?
Svar, når han taler til dig!
Monsieur Batman.
Vil De være så venlig at hente en lille kaffe til mig.
Med lidt mælk og to stykker sukker.
Han er vanvittig.
- Min næse er skrøbelig. - Det skulle du have sagt til ham.
Er De tilfreds? Nu kan I sagtens grine.
Du har grinet ad os i otte måneder.
I 8 måneder har han forsøgt at knalde dig. Sæt dig i hans sted.
Hvor huggede du de breve?
Jeg fandt dem i en korridor.
"50 millioner i små sedler, hvis De vil se papirerne."
"Instrukser følger." Underskrevet Fred.
- Jeg er ikke Fred. - Heller ikke jeg.
Det er kommissær Gesberg. Må jeg tale med madame Kerman?
Hvordan går det?
- Det var 10.000. - Resten, når jeg har ham.
Det bryder jeg mig ikke om.
- Og jeg bryder mig ikke om din kæft. - Vær forsigtig.
Forsigtig. Skal vi skændes over 500?
Kan du se telefonen på væggen? Klokken er 18.00.
Klokken 19.15 tager du røret. Så har du adressen på din turist.
Idiot.
Jeg skal ud og ringe. Giv mig dine briller!
50-50.
Okay.
Ifølge mig bør en af os tage brillerne af.
Rør jer ikke!
Har du børn derhjemme?
Og din kone venter på dig?
Luk dørene! Luk!
Kør! Kør!
Du kan proppe dine 500 op i røven!
Hej, makker.
Hvad laver han? Vi har travlt.
Hvor skal vi spille? Vi kan tage i forvejen.
- Jeg ved ikke, hvor det er. - Han skal vel ordne nogle småting.
Der kommer han.
Undskyld.
- Vi var bekymrede. - Undskyld.
- Hvor skal vi hen? - Ingen steder. Vi spiller dér.
Kalder du det en koncertsal?
Skal vi gøre klar eller hvad?
Sikke noget bras.
Tak, kommissær.
- Der har været et røveri i metroen. - Og hvad så?
- Skal du ikke derhen? - Okay, så tager jeg derhen.
Så kom i gang.
- Hvad gør I med Fred? - Fred irriterer mig.
De leder efter ham, finder ham, og så forsvinder han.
Det er Batman. Der har været et røveri på perronen.
De har nok gemt sig. Jeg spørger nogen forbipasserende.
Udvis lidt initiativ. Sæt uropatruljen ind.
- Så gør jeg det. - Det er ikke forbi endnu.
Udfyld det her. Efternavn, fornavn og så videre.
Beskriv den bortkomne genstand og skriv under.
- Hvor er de andre? - I garderoben.
- Har de ikke fortalt det? - Hvad?
Koncerten er aflyst.
- Har teknikerne ikke sagt noget? - Hvor er monsieur Lemoine?
Det er anden gang, det sker. Man udnytter ikke folk på den måde.
Det var det, vi sagde, han og jeg.
Værsgo. For besværet.
Med vores undskyldninger.
- Hvor er monsieur Lemoine? - Er du dum?
I dag lytter du. I morgen er det tid.
- Er det i orden? - Vent.
- Tager du imod en check? - Ingen problemer.
Må jeg spørge om noget?
Elsker du mig en lille smule?
Jeg ringer snart.
Tekster: Peter Buhl www.sdimediagroup.com